Tämä on hirveää. Typerintä mitä...
Tunnin ero, eri aikavyöhyke.
Miten näin kävi?
Pari vuotta sitten halusimme auttaa
suuryrityksiä vastustavia aktivisteja.
Kuulimme sivustosta rtmark.com.
Saimme sieltä domainin gwbush.com ja meiltä kysyttiin
haluaisimmeko tehdä George Bushia kritisoivat sivut.
Bushin oma sivusto oli georgewbush.com.
Oli vuosi 1 999, hän oli juuri käynnistämässä kampanjaansa.
Emme oikein tienneet mitä tehdä. Tarkastelimme Bushin sivustoa
ja se oli tä ynnä outoja tekopyhyyksiä.
Hän kutsui itseään "Texasin ympäristökuvernööriksi".
Mutta hän olikin luonut maan saastuneimman osavaltion
purkamalla lait ilman puhtaudesta.
Tällaista tekopyhy yttä voi irviä tekemällä satiirisen sivuston.
Se muistutti Bushin sivustoa lukuun ottamatta joitain tärkeitä eroja.
Sen sijaan että hän vaimoineen seisoisi Texasin parlamentin edessä
hän osoitti sormellaan mustia.
Se taisi tehdä hänet äkäiseksi.
He yrittivät sulkea sivumme kieltomäärä yksellä ja valituksella.
Me lähetimme ne lehdistölle.
New York Times teki heti jutun, ja muitakin julkaistiin paljon.
Eräs artikkelin lukenut reportteri
kysyi lehdistötilaisuudessa mitä Bush ajatteli sivustosta.
Kuinka pitkälle he saavat mennä? Se kertoo huumeiden käytöstänne.
Missä vaiheessa niihin reagoidaan?
Politiikassa on paljon roskaa ja tämä on selvästi roskamies.
Kuinka pitkälle he saavat mennä? He puhuvat kokaiinista.
Rajoja tarvitaan. Vapaudella pitäisi olla rajat.
Tiedämme sivuista, hän on vain roskamies.
Siitä puhuttiin joka paikassa. Monet lukivat siitä.
Muun muassa kaveri, jolla oli gatt.org. domain.
GATT tarkoittaa yleissopimusta tullitariffeista ja kaupasta
ja se edelsi Maailman kauppajärjestö WTO:ta.
"Jos voitte tehdä sen Bushille, ehkä voitte tehdä sen WTO:lle."
WTO:n pitäisi olla kaupan YK.
Kaikkien valtioiden yhteenliittymä
joka keskustelee kauppapolitiikasta
ja siitä miten tavaroita pitäisi ostaa ja my ydä.
WTO:n alkuperäinen tarkoitus oli auttaa kehittyviä maita
jotta maailmanyhteisö nostaisi ne köyhyydestä.
Mutta se onkin päästänyt suuryhtiöt
riistämään niitä yhä enemmän; amerikkalaiset vaurastuvat
ja köyhien maiden ihmiset joutuvat kamppailemaan selviytyäkseen.
Se on ärsyttänyt aika monia.
Satiirinen gatt.org sivusto oli identtinen WTO:n sivujen kanssa.
Keväällä 2001 sivusto sai sähköpostia.
WTO sai kutsun Suomeen puhumaan tekstiilialan konferenssissa.
Hank Hardy Unruh oli syntynyt.
Yritän muistaa missä Sal asuu.
Tie kiemurtelee kukkuloille.
Kuka Sal on? Ystävä, jonka tapasin San Diegossa.
Hän muutti Los Angelesiin työskentelemään elokuva alalla.
Hän toimii nyt ammattimaisena pukusuunnittelijana.
Hän suunnittelee puvustuksia ja luo outoja vaatteita mistä vain.
Kun tarvitsimme asun tiesin, kenelle soittaa.
Tämä se on.
Taidan viedä postin samalla kertaa.
En ole tyytyväinen siihen. Se muistuttaa seksitavaraa.
Tämä on tulevaisuutta, ei remmejä. Ne kuuluvat kidutuskammioihin.
Se on johdon vapaa ajan asu.
Hank Hardy Unruh, WTO:n edustaja
on pukeutunut tähän liikemiehen asuun
joka tempaistaan hänen yltään kesken alustusta.
Ja suuri tä ytettävä fallos nousee esiin kultaisesta asusta.
Sen kärjessä on TV ruutu jolla hän etäjohtaa riistotehtaita.
Meitä kutsuttiin näihin tilaisuuksiin koska meillä on sivusto gatt.org.
Se muistuttaa WTO:n sivustoa, mutta suhtautuu siihen kriittisesti.
Ne jotka löytävät sen etsiessään WTO:ta
lähettävät meille sähköpostia lukematta sivustoa.
Kysymyksiä tariffeista ja kaupasta ; vastaamme mahdollisimman hyvin.
Saamme joskus postia virallisilta tai puolivirallisilta järjestöiltä
kysymyksiä mielipiteistä tai konferenssikutsuja.
He todella luulevat puhuvansa WTO:lle.
Annamme heille mitä uskomme heidän haluavan
WTO:n ajatuksia mahdollisimman tarkasti.
Kun katselen tätä...
Tämä voisi olla vetoketju.
Hän vetää vetoketjun auki ja vetää sen ulos.
Se ei ehkä ole tarpeeksi jämäkkä tunkeutumaan ulos tarranauhoista.
Saamme rohkeutta lähteä Tampereelle tämän asun kanssa
siitä että kävimme Salzburgissa edustamassa WTO:ta
tariffi ja kauppakonferenssissa.
Edustajamme, sama kaveri joka täällä on Hank Hardy Unruh
oli siellä tri. Andreas Bichlbauer.
Hänen luentonsa käsitteli tapojen poistamista vapaan kaupan nimissä.
Kuten Espanjan ja ltalian siestat, että työajat olisivat samat.
Italiassa tilanne on ty ystin toinen, siellä nukutaan
päivällä lähes yhtä paljon kuin yöaikaan.
Ääniä voitaisiin my ydä netissä parhaan tarjouksen tekevälle
jotta vapaan kaupan rajoitteet ja äänestykset ym. poistuisivat.
USA:n politiikassa testataan yhtä mahdollista ratkaisua
virtaviivaistamaan tehotonta äänestysjärjestelmää.
vote auction.com työllistää vain neljä henkilöä
lähettämään ei vain tietoa vaan myös rahaa kuluttajaäänestäjille.
Se on foorumi, jolla ihmiset voivat
vapaasti huutokaupata ääniään parhaiten tarjoaville.
Vaikka uskoimme, että meidät buuattaisiin lavalta
tai että Bichlbauer joutuisi huijarina vankilaan
kävi tä ysin päin vastoin. Kaikki olivat hyvin kohteliaita.
Kukaan ei tuntunut huomanneen että hän puhui tä ysin absurdeja asioita.
PARIISI KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Toistaiseksi
uskoimme Bichlbauerin olevan niin ekstreemin
että siihen reagoitaisiin ja meidät vaiennettaisiin.
Mutta mitään ei tapahtunut.
Tällä kertaa sen täytyy olla todella ekstreemiä.
Kärjistämme asioita selvittääksemme WTO:n kannan kysymyksiin.
Se oli edellisellä kadulla. Mutta tämä kelpaa.
Andy!
Hirveä sireeni!
ANDYN YSTÄVÄN TALO
Minun täytyy tsekata webbi. Meidän pitää katsoa Patrickin video.
Outoa kamaa.
Niinkin sen voisi sanoa.
Se on oudointa kamaa mitä olen häneltä nähnyt.
Nä yttää aika hyvältä.
Se on hyvä.
Cyber Andy on pukeutunut asuun.
Esittelen ihmisille kaikkia eri tapoja
joilla johdon vapaa ajan asua voi teollisuudessa hyödyntää
ja maksimoida vapaa ajan mahdollisuudet.
Joskus tuntuu siltä että he eivät tiedä mitä he minulta odottavat.
Se mitä keksin
ei useinkaan ole sitä, mitä he ajattelivat
mutta sopii täydellisesti heidän aikeisiinsa.
Tulin suuryritysten maailmasta
yhtiöstä jolle omistin sieluni pitkäksi aikaa.
Irtisanomisia tapahtui paljon
mutta uskoin että yhtiö huolehtisi minusta.
Opin sen, että vain tuloksella on merkitystä
eikä suuryrityksistä löydy inhimillisyyttä.
Toivon, että Yes miehenä voisin nostaa esiin globalisaation
aiheuttamia työhön ja yhteiskuntaan liittyviä kysymyksiä.
Elin lapsuuteni täällä.
Muutin Troyiin kuusi vuotta sitten
opettamaan yliopistossa Rensselaerin teknisessä koulussa.
Muutin takaisin kotiin; olin elänyt länsirannikolla 12 vuotta.
Mikä tämä on?
SimCopter hakkerointi.
Tyhjensin arkistojani ja löysin tämän nauhan.
Tapasin Andyn yhteisen tuttumme kautta.
Itse asiassa kaksi tuttuamme ehdotti
että ottaisimme yhteyttä toisiimme.
Eräs työpaikoistani oli pelifirma nimeltä Maxis.
Se tekee SimCity peliä.
Tuohon aikaan yhtiö teki SimCopteria.
Vastasin pelin pikkuväestä ja puin ne kaikki uimahousuihin.
Ne olivat poikia ja juoksentelivat ympäriinsä suudellen toisiaan.
Kaikki tuon hyvin suositun pelin tilanneet saivat eteensä
aivan toisenlaisen näkymän.
Lehdistö kiinnitti häneen huomiota, piti häntä aktivistina ja tekoa
kannanosoituksena videopeleihin ja niiden machoon luonteeseen.
Peliin ilmestyi suutelevia muskeli homomiehiä joka perjantai 13. päivä.
Hänestä tulee tietokonemaailman julkkis, etenkin homomaailman.
Toisessa projektissa
Barbie nukkien äänilaatikko vaihdettiin GI Joe nukkien ääneen.
Iskekää Cobra jettiin raskaalla tulella!!
Sotilasnuket sanoivat mm. Ihana shoppailla kanssasi.
Ja Barbie nuket sanoivat: Kuolleet miehet eivät valehtele.
Veimme ne takaisin kauppojen hyllyille kaikkialla maassa.
Olemme kuin joulupukki mutta me emme murtaudu ihmisten koteihin.
Kun lapset saivat nukkeja jouluna he yllättyivät
niiden puhuessa jotain muuta kuin mitä he odottivat.
Lapsista se oli mielettömän hauskaa.
Lähetimme lehdistötiedotteita, saimme sen uutisiin joulupäivänä.
Siitä puhuttiin kaikissa mahdollisissa medioissa.
BVR. BVR:n missiona...
Barbien vapautusrintama BVR.
Rakastan koulua!! Lauletaan bändin kanssa!!
Yes miehet kutsuvat sitä identiteetin oikaisuksi.
Puhumme niistä jotka esiintyvät epärehellisesti
tai peittelevät todella pelottavia puoliaan.
Haluamme nostaa ne esiin.
Kuten WTO. Se tekee hirveitä asioita jotka vahingoittavat ihmisiä
mutta väittää tä ysin päinvastaista.
Haluamme oikaista sen identiteettiä.
Identiteettivaras varastaa identiteetin rikoksia varten.
Me varastamme identiteetin niiltä joita pidämme rikollisina
yrittäen tehdä heistä rehellisiä tai tuoda esiin rehellisemmät kasvot.
Minulle ja Andylle tämä kumpuaa
asioista joita olemme tehneet jo pitkään.
Yritämme luoda julkisia tapahtumia, jotka jollain runollisella tavalla
nostavat esiin kulttuurimme merkittäviä ongelmia.
Sen täytyy olla Sal.
Oletko kunnossa? Eksyin helvetti...
Pitkä päivä. Pyhä paska.
Aloitin työn kesä tai heinäkuussa.
Olen työstänyt sitä kolmisen kuukautta.
Vielä pari tarranauhakaistaletta ja se on valmis.
Työ on tehty.
Teemme listan. Lähdemme Suomeen varhain keskiviikkona.
Sunnuntai : Valmistele luento.
Se on iso homma. PowerPoint...
Ja sitten puhe.
Valmis.
Kello on kolmea yli neljä aamuyöllä.
Taidan tehdä töitä aamuun asti. Tunnen olevani jotenkin hereillä.
Andy voi sitten ottaa ohjat.
Voimme työskennellä kellon ympäri.
Yritän lisätä pari slaidia PowerPoint esitykseemme.
Monet liike elämän johtajien sanomat asiat
muistuttavat sitä mitä Hank Hardy Unruh sanoo.
Hank Hardy Unruh on vain vähän rehellisempi.
Kun hän väitteli CNBC:n ohjelmassa aktivisti Barry Coatesin kanssa
tämä oli tavallaan samaa mieltä siitä
mitä WTO tekee ja miten se asioihin suhtautuu.
Barry Coates sanoi : "Hassua, juuri noin asia on."
Salzburgin jälkeen saimme sähköpostin
jossa WTO:n edustajaa pyydettiin CNBC Market Wrap Europeen.
Ohjelman tuottaja ei oivaltanut ettei gatt.org ollut WTO:n.
Granwyth Hulatberi, toinen Andyn keksimistä nimistä, vastasi.
Hän tulisi tietysti mielellään.
Tuottaja halusi hänen väittelevän globalisaatiota vastustavan kanssa.
Jos WTO suhtautuisi vakavissaan köyhy yteen
se toimisi täysin toisin kuin nyt.
Puheenvuoro Branwythille. Onko kritiikki asiallista?
Tietysti, mutta luulen että Barry ja muut aktivistit
tuijottavat likaa todellisuuteen, faktoihin ja lukuihin.
Tämä on pitkäaikainen ongelma joka luultavasti juontuu koulutuksesta.
Meidän on löydettävä keino vakuuttaa protestoijat tai ainakin heidän
lapsensa seuraamaan ajattelijoita kuin Friedman ja Darwin
eikä protestoijien esikuvia: Trotski, Robespierre, Abbie Hoffman.
Uskon että kun koulutus järjestelmä yksityistetään
ja maailman resurssit keskitetään yksityiselle sektorille, näin käy.
Ja protestoijien lapset kasvatetaan tyystin toisenlaisilla näkemyksillä.
Kommentoi sinä, Barry.
Nämä yksisilmäiset väitteet ovat
liian loukkaavia ollakseen uskottavia.
Että pitäisi valita Milton Friedmanin ja Abbie Hoffmanin väliltä
se mistä opimme talous historiamme ja filosofiamme.
Maailmassa on monia ajattelijoita, ei vain WTO: n palkkalistoilla
jotka uskovat WTO:n linjan vahingoittavan kehitysmaita.
Puheenvuoro Branwinille.
Haluan puhua Barryn pointista siitä, että muitakin ajattelijoita on.
Kenellä todella on valtaa maailmassa ja kenen maailmankuva on oikea?
Vastaus on helppo.
Minun ja organisaationi näkemykset
samoin kuin monien päätöksentekijöiden
ovat yhtä sen kanssa mitä selitän. Se riittää tällaisessa näkemyksessä.
Rikkailla ja mahtavilla on siis filosofia
jota he ajavat hallitsemiensa organisaatioiden avulla.
Juuri tätä kyseenalaistetaan.
Alati kasvava joukko ihmisiä on huolissaan näistä säännöistä.
Mielenosoittajat Genovan tai Seattlen kaduilla
eivät edusta koko liikettä; he ovat vain jäävuoren huippu.
Tutkimme viime vuonna kehitysmaita.
Osoittautui, että vuoden aikana
yli miljoona ihmistä oli protestoinut yrittäessään muuttaa sääntöjä
jotka Maailmanpankki ja IMF WTO:n kautta ovat laatineet.
Valitettavasti meidän tä yty y lopettaa. Kiitos Barry Coatesille.
Samoin Granwyth Hulatberille ja Vernon Ellisille New Yorkissa.
Haen muovipussia puvun suojaksi.
Puhutteko englantia ?
Osasto kolme?
Ei varsinainen pukupussi, mutta se kelpaa.
Näyttääkö liikemiehelle kuuluvalta?
Hyvin kalliin näköinen. Tarvitsen kalliin näköisen kellon.
Oletko yhtä hermostunut kuin Salzburgissa?
Salzburgin juttu
lähdimme sinne todella hermostuneina.
Mutta se iskee kunnolla vasta kun pääsee perille.
Minusta se on hyvä. Puhe alkaa tä ysin normaalina.
Hän voi aloittaa kaikessa rauhassa
ja lähestyä sitä hitaasti.
Saatanan perkele.
Paskat.
Onko sinulla rättiä? Paska.
Yksi, siinä on kengänkiilloketta.
Onko kuvaruudussa maalia? On.
Kuulostaa ruohonleikkurilta.
Ei hyvä.
Nyt se pitää eri ääntä. Loistavaa.
Onko? Nyt se ei toimi.
No niin!
Pidä kiirettä!
Kymmenen minuuttia. Molemmat ovat täällä.
Sal, kiitos avusta.
Katsotaan, miten se menee.
Nuku hyvin ja pidä hauskaa. Nähdään pian.
Voit muuttaa minun huoneeseeni. Nauti olostasi.
Onko tässä kaikki? Tehokasta.
Olemme tehokkuuden esikuva.
Sinulla on jotain naamassasi. Tässä. Nyt on parempi.
Saavuimme viime yönä. Sinun oli pakko nukkua.
Minä kävin tutkimassa kongressipaikkaa.
Ovella oli kyltti, jossa luki: Tulevaisuuden tekstiilit.
Hank Hardy Unruh oli ensimmäinen puhuja.
Kaikki nä ytti viralliselta. Kahvikupit oli katettu pöytiin.
Ajattelin: "Hienoa! Olen valmis."
Minulla oli aikataulu
sain kartat ja tuoreimman infon.
Palasin tänne, menimme aikaisin nukkumaan. Hank nukahti heti
mutta minä en saanut unta.
Makasin valveilla, kävin vessassa ja luin esitteitä
koska en saanut unta.
Taisin nukahtaa juuri ennen kuin piti herätä.
Upeaa.
Jätän lompakkoni tänne.
Mennään.
Kello on kahdeksan. Taidan tosiaan jättää sen tänne.
Tuletko?
On vähän aikaista nousta ylös, Hank. Ei se haittaa.
Luulin, että olemme lomalla.
Tiedän. Minut tuodaan Suomeen...
Kuorin sinulle kananmunan. Se on ystävällistä.
Olemme jäljessä aikataulusta. Kello on kahdeksan.
Halusin olla siellä kahdeksalta. Mutta se ei haittaa.
Onko kello yli kahdeksan? On.
Hienoa, olemme etuajassa.
Olen Hank Hardy Unruh.
Hauska tavata. Odotimmekin teitä.
Kellohan ei ole puoli kymmenen? Sehän on puoli yhdeksän.
Kello on puoli kymmenen. Eikö olekin?
Kello on puoli kymmenen. Nytkö?
Onko kello puoli kymmenen? Melkein.
Se on 27 minuuttia yli yhdeksän. Olemme tunnin pielessä!
Kiitos.
Aloitamme kolmen minuutin kuluttua.
Tietävätkö he että on hänen vuoronsa? Kyllä, häntä odotettiin.
Oletteko te rekisteröitynyt?
Olen hänen assistenttinsa. Työskentelemme hänen kanssaan.
Meidän täytyy hoitaa pari asiaa.
Tuletteko illalliselle? Kyllä.
Maksaako se? Ei.
Tulemme illalliselle.
Meidän täytyy pitää kiirettä. Minä kerron heille.
Et voi mennä sinne ennen kuin olet hoitanut sen jutun.
Olemme tunnin... Kellomme oli tunnin jäljessä...
Minun täytyy tehdä eräs asia.
Hänen täytyy hoitaa tärkeä puhelu. Siihen menee viisi minuuttia.
Mutta esitykseenne on kaksi minuuttia.
Sanokaa, että myöhästyn kolme minuuttia.
Loistava yksityiskohta.
Kuinka emme tajunneet? Uskomatonta.
Hirveää. Typerintä mitä...
Tunnin ero. Eri aikavyöhyke.
Miten näin saattoi kä ydä?
Paita. Alusvaatteet.
Kultaiset alusvaatteet.
Pujotanko jotakin tästä? Älä.
Roikkuvatko kiveksesi hyvin? Kyllä.
Siinä on vähän ilmaa. Ja nyt housut.
Hauska tavata. Olen todella pahoillani.
Tämän aamun ohjelmassamme
Hank Hardy Unruh.
Hän saapui Helsingistä viime yönä.
Onko teillä taustatietonne? On, minulla on esitykseni.
Olen pahoillani.
WTO:n luulisi tietävän jotain aikavyöhykkeistä, mutta...
Joku kysyi, onko aikaeroa?
Ei, sanoin. "Koko Eurooppa on samaa aikavyöhykettä."
Se vakuutti meidät kaikki.
Uskoimme, että olimme oikeassa ajassa.
Heräsimme aamulla 510 minuuttia myöhässä.
Totesimme, ettei sylimikro toiminut.
Voisimmeko vaihtaa järjestystä? Voisinko esiintyä myöhemmin?
Se kävisi päinsä ja kahvittajilta kysyttiin
onnistuisiko kahvitauko.
Minulla on ilo esitellä
seuraava puhujamme:
Hank Hardy Unruh.
Hän suoritti liikealan tutkintonsa Texasin yliopistossa Austinissa.
Hank Hardy Unruh varttui Texasin Montopolisissa
karjatilallisen poikana.
Hänen varhaiset kokemuksensa isänsä liiketoiminnasta
herättivät hänessä pysyvän kiinnostuksen kauppaan.
MBA tutkintonsa jälkeen
hän siirtyi vuonna 1998 WTO:n palvelukseen.
Hän on esitelmöinyt
kauppaan liittyvistä aiheista monilla eri foorumeilla.
Tällä hetkellä hän asuu Pariisissa. Herra Unruhin esityksen otsikkona
on Tekstiilien tulevaisuus:
Elinajan tulevaisuus ja tulevaisuuden elinaika.
Suuret kiitokset.
On kunnia saada olla täällä Tampereella ja puhua
maailman merkittävimmille tekstiilialan toimijoille.
Näen kasvoillanne liikuttavan lapsenomaisen innon
käsitellä tekstiilialan suurimpia kysymyksiä.
Kuinka me WTO:ssa sovimme kuvaan?
Haluamme auttaa teitä tekemään tulosta.
20 minuutin kuluttua esittelen teille WTO:n ratkaisun
liikkeenjohdon kahteen suurimpaan ongelmaan :
1. yhteydenpito etätyövoimaan ja
2. vapaa ajan vaaliminen.
Ongelman ratkaisu perustuu sopivasti tekstiileihin.
Mutta kuinka työntekijöistä tuli ongelma?
Ennen kuin paljastan ratkaisumme
haluan puhua työntekijöiden ja johdon välisen ongelman historiasta.
Tiedämme kaikki Amerikan sisällissodan.
Se oli Amerikan historian verisin ja huonotuottoisin sota.
Uskomaton määrä rahaa tärvä ytyi tekstiilien takia.
Etelä oli 1860 luvulla vauras.
Se oli hyötynyt puuvillaloukusta, joka poisti siemenet puuvillasta
ja nosti etelän pois esiteollisesta ajasta.
Sadat tuhannet kotimaassaan työttömät
saivat hyödyllistä työtä tekstiilialalla.
Tähän vapauden ja autuuden kehtoon tukeutuivat Pohjoisvallat.
Sisällissotaa puolustetaan sanoen, että virheineenkin se
teki laittomaksi vasten tahtoaan maahantuodun työvoiman.
Malli on tietysti kammottava; itse kannatan orjuuden lopettamista.
Mutta markkinat olisivat ajan myötä muutenkin
vaihtaneet orjuuden siistimpiin työvoimalähteisiin.
Tehdäänpä jotain, jota Einstein kutsui ajatuskokeeksi.
Jospa tuota työvoimaa ei olisikaan julistettu laittomaksi
orjia olisi yhä ja olisi helppo omistaa sellainen.
Mitä maksaisi ylläpitää tuottavasti orjaa esim. täällä Tampereella?
Vaateparsi maksaa ainakin 50 dollaria.
Kaksi McDonald's ateriaa maksaa noin 10 dollaria.
Halvin huone maksaa noin 250 dollaria kuussa.
Jotta orja toimisi hyvin, täytyy maksaa terveydenhuollosta.
Jos orjan kotimaa oli saastunut, se voi käydä hyvinkin kalliiksi.
Lapsityövoimalakien takia suuri osa nuorisomarkkinoista jää pois.
Jätetäänpä orja kotimaahansa, esimerkiksi Gaboniin.
10 dollarilla saa kahden viikon ruoat.
250 dollarilla saa asunnon vähintään kahdeksi vuodeksi.
50 dollarilla saa halpavaatteet iäksi.
Terveydenhoito on halvempaa. Ja lisäksi
lapset ja nuoret voidaan työllistää rajoituksetta.
Suurin hyöty etätyöjärjestelmästä koituu orjalle itselleen
koska Gabonissa orja voi olla vapaa.
Orjankuljetuskuluja ei tarvitse kattaa.
Potentiaaliset tappiot karkailusta rajoittuvat alkeiskoulutukseen.
Orjan ollessa vapaa hänestä tuleekin työntekijä, ei orja.
Orjien moraalille tekee ihmeitä se, että he voivat pysyä kotiseudullaan
joutumatta muuttamaan alueille joissa koti ikävä tai rasismi vaivaisi.
Ajatuskokeemme osoittaa selkeästi
että jos markkinoiden olisi annettu toimia vapaasti
orjuudesta olisi pian luovuttu tehokkaamman mallin hyväksi.
Pohjoisvallat eivät vain tehneet vääryyttä etelän vapaudelle
vaan estivät orjuuden luonnollisen kehityksen etätyövoimaksi.
Jos 1860 luvulla olisi ymmärretty se, mitä aikamme johtajat ymmärtävät
ei sisällissotaa olisi koskaan käyty.
Kun pääkonttori on New Yorkissa, Hongkongissa tai Espoossa
ja työntekijät Gabonissa, Rangoonissa tai Virossa
kuinka johto pitää yhteyttä työvoimaan?
Kuinka se varmistaa etäältä että työvoima toimii eettisesti oikein?
Esittelen nyt teille prototyypin WTO:n ratkaisusta
kahteen johdon suurimmista ongelmista.
Paraskaan työpaikkasuunnittelu
ei auta johtajaa seuraamaan työntekijöitään.
Tarvitaan ratkaisu, joka mahdollistaa tä ydellisen yhteyden työntekijöihin
varsinkin kun he työskentelevät kaukana.
Mike, auttaisitko minua?
Kiitos. Näin on paljon mukavampi olla.
Tämä on WTO:n ratkaisu kahteen johdon suurimpaan ongelmaan.
Tämä on johdon vapaa ajan asu.
Ongelmat siis ovat: kuinka pitää yhteyttä etätyöntekijöihin
ja kuinka pitää olo mukavana ja lisätä vapaa ajan toimintoja?
Kuinka asu toimii, sen lisäksi että se on erittäin mukava?
Esittelen asun perusominaisuudet.
Tämä on TVL
työntekijän visualisointilisäke.
Se on hetkessä käyttövalmis laite tä ysin handsfree toimintoineen
jolla johto voi nähdä työntekijänsä.
Tiedot työn määrästä ja laadusta
siirtyvät paitsi visuaalisesti
myös johtohenkilöön istutettuja sähkökanavia pitkin.
Työntekijöillä on vastaavat lähettimet
olkapäihin istutettuina.
Asun toinen tärkeä saavutus liittyy vapaa aikaan.
USA:ssa vapaa aika, toisin sanoen vapaus
on vähentynyt jatkuvasti 1970 luvun ajoista.
Johdon vapaa ajan asu mahdollistaa työskentelyn missä tahansa.
Johtaja aistii fyysisesti sen mitä työvoimalle tapahtuu työpaikoilla
häneen istutettuja kanavia pitkin.
Johtaja näkee työntekijänsä ja tuntee mitä he tuntevat
voiden näin valita, mihin työpaikalla pitää keskittyä.
Yhteenvedoksi haluaisin kysyä:
"Onko tämä tieteiskirjallisuutta?"
Vastaus on ei.
Kaikki mitä näimme tai kuulimme on täysin mahdollista jo tänään.
Voimme yhdessä tähytä edistyksen valtateillä kohti tulevaisuutta
yhteistyössä, iloiten yhdessä vaurauden hedelmistä.
Oli innostavaa olla täällä. Kiitos.
Kiitos, herra Unruh, mielenkiintoisesta esityksestä.
Se taisi olla ensimmäinen näkemäni WTO:n esitys
johon sisältyi myös demostraatio.
Pyrimme tekemään niitä yhä enemmän ja enemmän.
Hetkinen, herra Unruh.
Onko kenelläkään kysymyksiä aamupäivän esityksistä?
Voitte kysyä kaikista kuulemistamme esityksistä.
En masentunut reaktioden puutteesta, siitä että se nieltiin kyselemättä.
Ajattelin sen osoittavan jonkinlaisen kontrollin tarvetta.
WTO siis minä voi tulla ja kertoa hirveitä asioita
ryhmälle mitä korkeimmin koulutetulle väelle
Suomen kaltaisessa kehittyneessä maassa.
Heille voi sanoa mitä hirvittävimpiä asioita; kukaan ei reagoi tai välitä.
Mitä suuryhtiöt voivatkaan tehdä?
Missä me olemme? Saavumme pian Helsinkiin.
Lähdimme konferenssista tänä aamuna.
Illallinen turhautti meidät tä ysin.
Olimme saaneet tarpeeksemme.
Minun piti lähteä hieman etuajassa. Menin pöytään missä
Hank Hardy joutui syömään isojen pamppujen kanssa.
Sanoin, että meidän piti lähteä
koska meillä oli puhelinneuvottelu Mobutu Oblongatun kanssa.
Anteeksi. Tapaamme Manduka Djubangon kymmeneltä.
Räjähdimme molemmat nauramaan, mikä ei oikein sopinut tilanteeseen.
Lähdimme ja päätimme
ettemme tienneet mitä muuta voisimme siellä tehdä.
Päätimme sen sijaan lähteä Helsinkiin.
Lehden etusivulla kerrotaan
että yliopistolla on seminaari
jossa joku puhui etätyöntekijöiden hallinnasta sähköimpulsseilla.
Ja kun kääntää tälle sivulle... Siinä se on.
Ja tämä siis edustaa Maailmankauppajärjestöä.
Tämä on Maailmankauppajärjestö.
Kävin Meksikon rajakaupungeissa 1980 luvun puolivälissä
kun ensimmäiset kauppasopimukset tehtiin Meksikon ja USA:n välillä.
Niiden sanottiin nostavan Meksikon pois köyhyydestä
10 vuoden kuluttua kaikki ajaisivat kiiltävillä, uusilla autoilla.
Näin noissa rajakaupungeissa uskomatonta köyhyyttä.
Palasin sinne 15 vuotta myöhemmin. Mikään ei ollut muuttunut.
Kaikki tekivät töitä amerikkalaisille suuryrityksille
ja toisella puolen katua elettiin samoissa hirvittävissä oloissa.
Oli pakko kysyä itseltään: "Kuka tästä hyötyy?"
Amerikkalaiset suuryritykset. 1990 luvulla
ne vaurastuivat entisestään.
Mutta meksikolaiset kärsivät yhä. Se oli suuri huijaus.
NEW YORK MAALlSKUU 2002
Tämäkö se on?
Ei. se on väärä.
Voi paska.
"Nousisiko oikea WTO seisomaan?"
Siinä on hyviä kuvia. Ne näyttävät hyviltä tuossa koossa.
Tämä on toimintamme ydin.
Kaikissa näissä lehdissä on artikkeleita Yes miehistä.
Sen takia teemme näitä juttuja. Sen takia pidämme esitelmiä.
Ei niiden 100-200 ihmisen takia jotka kuuntelevat luentomme
vaikka haluammekin antaa heille mielenkiintoisia kokemuksia.
Teemme sen siksi että ihmiset, jotka lukevat Bizarre lehteä
New York Timesia, Fortunea tai Harper'sia voivat lukea siitä.
Miljoonat ihmiset voivat lukea siitä
ja kenties kiinnostua globalisaation vastaisista ajatuksista.
Fortunen kohdalla ongelmana on se
että sitä lukevat liikemiehet ja kirjanpitäjät ym.
juuri ne ihmiset
joille meidän pitäisi Australiassa puhua kirjanpitokonferenssissa.
Se huolestuttaa minua.
Valmistautuakseen Australian kirjanpitäjien konferenssiin
Yes miehet lähtevät Lontooseen tekemään taustatutkimusta.
Tarvitset uuden paidan, selllaisen joka ei ole rypyssä.
Sopiiko tämä asuusi? Toimiiko se pukusi kanssa?
Ne kaikki toimivat. Se on hirveä.
Mutta se on raidallinen. Kelpaako se? Kyllä.
Osta sitten paita. Otan tämän.
Siinä ei ole kovin paljon puuvillaa. Vihaan sellaista.
35 prosenttia.
Se ei sitten juuri rypisty. Minä otan sen.
Sillä ei ole väliä koska hän tunnistaa sinut.
Haluamme kuvata sen hetken jona hän tunnistaa sinut.
Jos hän tunnistaa sinut hän kääntää katseensa sinuun ja ruutuun
ja silloin meidän on paras sanoa jotain.
Luulen, että se on täällä mutta en tiedä.
Hei, Andy. Kiva tavata. Mukava tavata sinutkin.
Olemme Lontoossa. Kävimme World Development liikkeen toimistossa.
Puhuimme Barry Coatesin, liikkeen vetäjän kanssa.
CNBC Market Wrap Europessa
hän väitteli Granwyth Hulatberin kanssa
WTO:n ja globalisaation näkymistä.
Odotimme hänen oivaltavan kaiken heti
mutta niin ei käynyt, joten panimme nauhan pyörimään.
Hän nauroi sen typeryydelle
oivaltamatta ettei nauhalla todella ollut WTO:n edustajaa.
Vaikka hän näki minut vieressään. Vaihdoimme paikkaa, tuloksetta.
Työnsin kasvoni ruudun viereen...
Pysä ytetään nauha.
Eikö tässä ole pausea ? Paina stoppia.
En tiedä, mitä olisin voinut sanoa nauhan jälkeen.
"Mistä ne löysivät tämän tyypin?" olisi voinut olla ensikommenttini.
Saitko selville mistä hän tuli?
Ymmärsin, että hän toimi WTO:n ulkoisten suhteiden osastolla.
Niin hekin luulivat.
Mutta niin ei ole.
Vilkaise vielä kerran.
Onko tämä takaisinkelaus?
Ei...
En aikonut huomauttaa yhdennäköisyydestä.
Olit siis kohtelias, vai mitä?
Teitte sen siis huijauksena? Aivan.
Emme tienneet miten reagoisit.
Toivoimme, että et loukkaantuisi.
En helvetissä. Se oli loistava juttu!
Ihmettelin miksi en ollut tavannut häntä, sillä tunnen WTO:n väkeä.
Ajattelin vain: "Nyt ne lähettivät tänne varsinaisen tapauksen."
Halusimme puhua Barry Coatesin kanssa
sillä hänellä on paljon tietoa globalisaatiosta
jota voimme käyttää Australiassa.
Yhtä lukuun ottamatta kaikki WTO:n sopimukset
rajoittavat hallitusten toimintaa.
Koko kauppajärjestelmä pohjautuu olettamukseen
että kansainvälistä kauppaa ja investointia harjoittavat yhtiöt
ovat ilkeiden hallitusten saaliina.
Muta kansainvälinen järjestelmämme onkin täysin päinvastainen.
Siitä on puristettu pois demokratia, kehitys
ympäristökysymykset ja inhimilliset arvot
joiden pitäisi olla toimintamme ytimenä.
Emme elä kä ydäksemme kauppaa vaan elääksemme
ihmisarvoista elämää. Sen pitäisi olla kauppapolitiikan tavoite
ei kaupan maksimointi tai sen esteiden poistaminen.
Ennen Australian konferenssia
Yes miehet voivat pitää esitelmänsä opiskelijoille New Yorkissa.
He tapaavat Manhattanilla valmistautuakseen siihen.
Hyvä, minulla on se. Täytyy ottaa videonauha.
Ja liikkeelle.
Yksi syy miksi olen täällä on Yes miesten Australian keikka.
Tein animaation kuluttajajätteen kierrätyksestä hampurilaisiksi.
No niin.
Kestävän ruokatulevaisuuden ratkaisu piilee kierrätyksessä.
Koska puolet nautitusta ravinnosta tuhoutuu, resurssit ovat vaarassa.
Re Burger tarjoaa arvokasta ravintoa kehitysmaihin alhaisempaan hintaan.
Se paranee vielä tästä.
Mikä helvetti tuo oli?
Mlnä luulen, että se toimii.
Olemme New Yorkissa koska Herb Alpert
Herb Alpert ja Tijuana Brass yhtyeestä
antoi meille rahapalkinnon jotta tekisimme sitä, mitä teemme.
Tulimme tänne illalliselle noutamaan rahat ja kiittämään.
Se oli oikein mukavaa ja yllättävää
mutta olemme hyvin ty ytyväisiä.
Se oli aika läjä rahaa. Rahoitamme sillä mm. Australian keikan.
Saimme rahaa, mutta hyödynnämme myös tarjoutunutta tilaisuutta
ja tapaamme Mattin, joka on työstänyt PowerPoint esitystä
ja Patrickin, joka on työstänyt animaatiota Australiaa varten.
Meillä oli tuuria, Snafu oli maisemissa.
Hän on ikään kuin Euroopan Yes mies, kiertänyt siellä
tekemässä Yes miesten tapaisia juttuja.
Hän voi nyt tulla Plattsburghiin kanssamme.
Kaupan liberalisointi on uskonnollinen hanke, ristiretki.
Siitä asti, kun taloudellisen menestyksen julistettiin
tulevan Jumalalta ja vaurauden olevan merkki Jumalan suosiosta.
Miksi nälänhätä on ongelma?
Saimme todella huonoja uutisia kahden viime päivän aikana.
Australiasta tullut sähköposti kertoi
että konferenssi on peruutettu alhaisen osanottajamäärän takia.
Tavallaan se on mukavaa.
Konferenssi oli todella vastenmielinen
ja tuntui pahalta, että sellaiseen halutaan osallistua.
Ihmiskunnan kannalta oli rohkaisevaa, että se peruutettiin.
Mutta meille se toi vaikeuksia.
Niinpä vastasin Hildegard Westinä ja kysyin
löytyisikö tilaisuudelle toista foorumia
koska Kinnithrung Sprat oli jo matkalla sinne.
Odotan heiltä nyt vastausta siitä, järjestävätkö he tilaisuuden.
Mutta koska konferenssi peruutettiin
Plattsburghin tilaisuus voi olla ainoa näyttämö tälle luennolle.
Siksi on tärkeä saada se valmiiksi.
Se ei enää ole kenraaliharjoitus vaan ensi ilta.
Olin huolissani kengistäsi.
Hän toi sinulle oikeat kengät.
Tulivatko hampurilaiset? Meidän täytyy noutaa ne.
Richard on tilannut ne.
Tapasin Richard Robbinsin konferenssissa kuukausi sitten.
Hän on kirjoittanut useita kirjoja globalisaatiosta.
Hän halusi saada WTO:n puhumaan taloustieteen laitoksella.
Vain hän tietää, ettei kyseessä ole WTO. Muut luulevat niin.
Yleisö tulee olemaan nälkäinen ja saattaa syödä hampurilaiset.
Emme olleet yhtä varmoja Australian kirjanpitäjistä.
Olisi luultavasti parempi että minä kannan ne sisälle.
On parempi, ettei sinua liitetä hampurilaisiin.
Kiitos, että tulitte. Teillä on monia eri koulutusmahdollisuuksia
ja me WTO:ssa olemme kiitollisia siitä että kuuntelette tunnin ajan
viestejämme asioista, jotka vaikuttavat meihin kaikkiin.
Meidän kanssamme lähdette mukaan missiolle.
Aloitan aivan alusta.
Kaupan vapauttaminen on ristiretki.
Kaikilla ristiretkillä on ongelmansa. Hyökkääviä armeijoita, saartoja.
Yksi ongelmista on kolmannen maailman nälänhätä.
Tunnistatte ehkä tuon symbolin vihreistä kierrätysastioista.
WTO:n kehittämä kierrätys
ei ole tällaista merkityksetöntä kierrätystä
jota tähdätään meidän kaltaisiimme yksittäisiin kuluttajiin tai
ei syötäviin teollisuustuotteisiin. Ne ovat vain pieni osa ongelmaa.
Me puhumme sen kierrättämisestä, jolla on todella merkitystä.
Teidän täytyy ymmärtää, ettei ihmiskeho ole kovin tehokas.
Raskaiden ruokien ravintoaineista
vain 20% imeytyy ruoansulatus kanavista vereen.
Loput 80 % poistuu kehosta sivutuotteina.
20 vuotta siten NASA alkoi hyödyntää tätä ravintoaineiden kultakaivosta
suodattimilla jotka muuttavat astronauttijätökset
terveelliseksi, hygieeniseksi ja herkulliseksi ruoaksi.
Yksi hampurilainen voidaan syödä kymmenen kertaa.
Kumulatiivinen tulos on kolme kertaa alkuperäisen purilaisen ravintoarvo.
Tietty kulttuurinen avoimuus on tarpeen ratkaisuja tutkittaessa.
Vastaan mielelläni kysymyksiin.
Tulen kolmannesta maailmasta ja se mitä sanotte on loukkaavaa.
Kaikki ovat samanarvoisia mutta jotkut samanarvoisempia kuin muut.
Ja kuka väittää että kolmannessa maailmassa halutaan hampurilaisia?
Joskus huomaan olevani sydämessäni yhtä mieltä siitä
että kulttuurien pitäisi saada kehittyä omilla ehdoillaan.
Mutta kulttuurimme ovat erilaisia. Me olemme rikkaita, he köyhiä.
Tämä on humaanein löytämämme markkinalogiikalla toimiva ratkaisu.
Mlnäkin haluaisin vastata osaan kysymystä.
Se koskee tuotteen haluttavuutta.
Suurimat kasvualueet ovat kehittyvässä maailmassa.
Ihmiset itse asiassa haluavat tuotteen.
Meillä on videopresentaatio, jonka haluan nä yttää teille.
Se ei ole vielä tä ysin valmis.
Ensimmäisen maailman kuluttaja
astuu MacDonald'siin ja kuluttaa hampurilaisen.
Tämän prosessin tunnemme kaikki. Se ei vaadi selitystä.
Esitämme sen näin, koska tutkimukset ovat osoittaneet
että kuluttajat reagoivat parhaiten 3D animaatioihin
etenkin kehittyvissä kulttuureissa.
Se kulkee putkiston läpi.
Teemme samoin öljylle ja voisimme tehdä samoin ruoalle.
Se palautuu putkiston läpi
takaisin McDonald's ravintolaan.
Suodatusjakso ei ole vielä valmis.
Lisäämme siihen hyvin toteutetun suodatus...
Tämä voi ehkä vastata joihinkin aiemmista kysymyksistä.
Kehitysmaan McDonald's ravintolassa voi valita samoin kuin täällä.
Mutta numerot 1 5 eivät enää viittaisi ateriavaihtoehtoihin
vaan tuotteiden kierrätyskertoihin.
On ilo työskennellä WTO:n kanssa, jolla on hieman erilaiset tavoitteet.
McDonald's tähtää tuottoon ja kasvuun.
Toivomme, että voimme myös tarjota ravitsevan ja maukkaan tuotteen.
Tavoitteemme on auttaa McDonald'sin ja suuryritysten tuottoa ja kasvua.
WTO:lta puuttuu inhimillinen elementti.
Oletteko koskaan nähnyt nälkää näkeviä ihmisiä?
Kyllä, kuvissa.
Jos näkisitte jonkun kuolevan nälkään
se osuisi luultavasti arkaan kohtaan ja sanoisitte
etteivät markkinat ja raha ehkä merkitsekään niin paljon.
Ehkä ihmisten ruokkiminen onkin tärkeämpää.
On totta, että asiassa on henkilökohtainenkin puoli.
On kysymyksiä joita meillä on ihmisinä.
Meillä on tiukempi ote teoriaan.
Voimme onneksi ohjailla maailman kauppaa teoreettisemmalla tavalla
yhteistyössä suuryhtiöiden kanssa.
Jos menisin noihin maihin
ajattelisin asioista ehkä hiukan toisin.
Mutta en usko että unohtaisin koulutustani
tai kaikkia näitä teorioita.
Ehkäpä teen sen joku päivä.
Tällä tehdään rahaa, vai mitä? Kyllä.
Tehdään rahaa ja ratkaistaan nälänhätä.
Paljonko McDonald's maksoi teille tämän roskan puhumisesta?
Näinkö hiiren, jonka selässä kasvoi korva?
Kuinka kierrätte kulttuuriset ja juridiset seuraamukset
kannibalismista ja paskan kierrätyksestä?
Tämä ei ole eettistä käytöstä. Teillä ei ole moraalia.
En voi uskoa, että teidän kaltaisenne johtavat yritysmaailmaa.
Tunnen, että minua on kä ytetty hyväksi.
Ruokin kissaani tai koiraani paremmin.
Ja puhumme nyt ihmisistä.
Syötämme heille kirjaimellisesti paskaa.
Kohtelemme kolmannen maailman asukkaita paljon kehnommin
kuin kotieläimiämme. Se ei ole oikein, mutta niin vain on.
Hetken aikaa tuumittuani tuntui siltä, että luento sujui hyvin.
Se toimi juuri niin kuin odotimmekin luentojen toimivan.
Tietyssä vaiheessa yleisö alkoi tajuta tilanteen.
He tajusivat etä se oli liian järjetöntä ollakseen totta
mutta että se silti pohjasi todellisuuteen.
He heittivät meitä maapalloilla, suuttuivat ja turhautuivat.
Se toimi juuri niin kuin ajattelimme.
He eivät kysy, uskommeko siihen. WTO sopimuksista ei äänestetä.
He eivät anna meille sananvaltaa.
He työntävät meille yksipuolista propagandaa.
Nimeä USA: sta yksikin kolumnisti joka ei hurraisi vapaalle kaupalle.
Ei mitään julkista keskustel.